TEST: Roborock Rockmow Z1 Lidar

Roborock har efterhånden opbygget et ret stærkt navn inden for robotstøvsugere, men med Rockmow Z1 Lidar bevæger virksomheden sig ind på et marked, hvor tingene stadig er langt mindre modne. Robotplæneklippere er nemlig stadig en kategori, hvor selv de dyreste modeller kan opføre sig overraskende mærkeligt fra tid til anden. Derfor var forventningerne også relativt afdæmpede, da Rockmow X1 blev sat op første gang. Men efter nogle ugers brug står det ret klart, at Roborock har lavet en af de mest imponerende robotplæneklippere, jeg endnu har haft kørende i haven.

Det første man lægger mærke til, er selve designet. Rockmow Z1 Lidar ligner ikke en klassisk lille hyggelig havehjælper. Den ser aggressiv og næsten lidt overdesignet ud på en måde, der mest af alt minder om noget fra et sci-fi-univers – en form for måne rower, måske? Men det fungerer faktisk overraskende godt i virkeligheden. Børn stopper op og kigger på den, og folk der går forbi haven kaster ofte et ekstra blik ind over hækken. Det lyder måske fjollet, men det siger alligevel noget om, hvor meget fysisk tilstedeværelse den har sammenlignet med mange andre robotplæneklippere.

Samtidig matcher byggekvaliteten det visuelle udtryk. Alt føles solidt, tungt og gennemført, hvilket også er fair nok, når man tager prisen på omkring 14.999 kr. (det er det, den står til på Pricerunner ved denne anmeldelses tilbliven, i hvert fald) kroner med i regnestykket. Det her er en topmodel, og den føles også som en topmodel.

Det vigtigste er dog selvfølgelig resultatet ude på plænen. Og her imponerer Rockmow Z1 Lidar virkelig meget. Græsset får et ekstremt flot og ensartet udtryk, som næsten giver haven karakter af en velholdt fodboldbane. Det er faktisk en af de få robotplæneklippere, hvor folk udefra reelt lægger mærke til resultatet. Plænen ser ganske enkelt “dyrere” og mere velholdt ud. Noget af det mest interessante er samtidig, at haven over tid også virker mere jævn. Test haven er relativt ujævn flere steder med gamle små græsbump og knolde, men efter noget tids brug virker det faktisk som om, robotten langsomt hjælper med at udligne nogle af dem ved konstant at køre hen over de samme områder. Det er ikke noget, Roborock reklamerer med, og det er heller ikke noget videnskabeligt eksperiment, men oplevelsen er tydelig nok til, at det er værd at nævne.

Græsset ligner nærmest en fodboldbane når Rockmow Z1 Lidar har været forbi.

Stadig mere besværligt end en robotstøvsuger

Noget af det, man hurtigt opdager med robotplæneklippere generelt, er hvor meget sværere haver stadig er for robotter at forstå sammenlignet med hjemmet indendørs for robotstøvsugerne. De er efterhånden blevet ekstremt gode til automatisk mapping og navigation, men robotplæneklippere kæmper stadig overraskende meget med det samme. Det gælder også Rockmow Z1 Lidar. Automatisk mapping fungerede ganske enkelt ikke ordentligt under testen, selv om haven på cirka 250 kvadratmeter egentlig er forholdsvis simpel. Men det interessante er næsten, at det efterhånden virker som et generelt problem for hele kategorien. Jeg har stadig til gode at opleve en robotplæneklipper, der kortlægger lige så stabilt og elegant som en god robotstøvsuger.

Heldigvis er den manuelle opsætning relativt enkel, og man kommer hurtigt videre, når først man accepterer, at man sandsynligvis selv skal hjælpe lidt til. Jeg oplevede dog også et ret mærkeligt problem i starten, hvor robotten begyndte at køre direkte ind i havemøbler og stod og bankede ind i dem igen og igen. Det så ærligt talt ret dumt ud på en maskine i den her prisklasse.

Efter at kortet blev nulstillet og sat op igen, forsvandt problemet dog fuldstændigt. Roborock har samtidig fået fejlen sendt videre til deres teknikere, som har lovet at undersøge den nærmere.

Trampolinen i haven havde robotten også svært ved at forstå korrekt, så her måtte der oprettes en manuel no-go zone. Det fungerede fint bagefter, men det viser meget godt, hvor robotplæneklippere stadig befinder sig teknologisk. De er imponerende, men de er stadig ikke magiske.

En anden ting der hurtigt blev tydelig, var hvor konservative standardindstillingerne er. Som udgangspunkt holder Rockmow Z1 Lidar sig meget langt fra kanter og forhindringer, hvilket i starten gav et ret dårligt resultat langs plænens yderområder. Den var simpelthen alt for forsigtig. Heldigvis kan følsomheden justeres relativt detaljeret, og da jeg først begyndte at skrue ned for forsigtigheden, ændrede oplevelsen sig markant. Robotten begyndte pludselig at komme langt tættere på kanterne og leverede et resultat, der i praksis var tæt på perfekt. Testhaven er samtidig relativt ideel til den slags, fordi kanterne primært består af store buske og beplantning, som robotten kan køre delvist ind under. Det giver naturligvis bedre arbejdsforhold end haver med mange hårde mure og skarpe overgange, men det ændrer ikke på, at Rockmow Z1 Lidar efter korrekt opsætning er blandt de bedste robotplæneklippere, jeg har testet til kantklipning.

Hurtig, støjsvag og overraskende selvsikker

Noget af det mest positive ved Rockmow Z1 Lidar er, hvor hurtigt og selvsikkert den arbejder. Mange robotplæneklippere føles stadig lidt som maskiner, der langsomt tøffer rundt hele dagen for at holde haven nogenlunde præsentabel. Rockmow Z1 Lidar arbejder mere målrettet. Den bevæger sig hurtigt rundt på plænen, og ofte tog det faktisk ikke meget længere tid at slå hele haven, end hvis det var blevet gjort manuelt med en almindelig plæneklipper. Samtidig håndterede den ujævnt terræn helt uden problemer. Der var aldrig situationer, hvor den virkede nervøs eller usikker på hældninger eller bump i haven.

Støjniveauet er også imponerende lavt. Den larmer stort set ikke mere end de bedste modeller på markedet lige nu, hvilket i praksis betyder, at den uden problemer kan arbejde om aftenen eller om natten uden at irritere naboerne. Samtidig er det betryggende, at den faktisk kan registrere pindsvin og andre mindre dyr, så man ikke konstant skal være nervøs for, hvad der ligger skjult i haven efter mørkets frembrud.

Batteriet er heller ikke noget, man reelt tænker over i dagligdagen. I testhaven var robotten ikke engang tæt på at være tom efter en fuld klipning, så opladning bliver aldrig noget praktisk irritationsmoment. Vedligeholdelse virker samtidig begrænset. Jeg har stort set ikke haft behov for rengøring under testen, og robotten stod placeret i læ under en trappe. Man kan sandsynligvis forlænge levetiden med et lille hus eller overdækning, men det føles ikke som et krav.

En parkering under en trappe er ideelt – og robotten har intet problem med at navigere ud.

Appen er til gengæld lidt mere blandet. Den fungerer stabilt nok, og der er mange muligheder for at justere og tilpasse robotten, men designet er ikke specielt elegant. Samtidig lider den af de halvklodsede oversættelser, som efterhånden virker obligatoriske i mange kinesiske apps. Det ødelægger ikke oplevelsen, men det gør heller ikke produktet mere eksklusivt.

Rockmow Z1 Lidar er ikke en perfekt robotplæneklipper. Teknologien omkring automatisk mapping er stadig mere besværlig, end reklamerne får det til at se ud, og man skal være indstillet på selv at hjælpe lidt til under opsætningen. Men når først den er korrekt sat op, leverer den noget af det flotteste græs, jeg endnu har set fra en robotplæneklipper. Og det er i sidste ende svært ikke at blive ret imponeret over.

Du kan læse mere om Rockmow Z1 Lidar hos Roborock her.