Anmeldelse: Apple MacBook Pro M1 Pro 16”

Lad os få en enkelt ting helt på det rene – Apple er ekstremt gode til at bygge bærbare computere. Det har de altid været – og det har absolut ikke ændret sig med deres nye serie af MacBook Pro M1 Pro maskiner. Faktisk er der tale om den hurtigste bærbare jeg nogensinde har prøvet – helt uden sammenligning. Den blæser faktisk alle konkurrenter af banen – og jeg har dog haft fingrene i en hel del computere over de seneste år. Men lad os først kigge på det, der virkelig gør forskellen.

Retrodesign?

Da jeg åbner kassen og hiver MacBook Pro M1 Pro ud må jeg i første omgang sige, at det er lidt af en underlig fornemmelse. Normalt – i hvert fald med Apple produkter – er den første følelse, ”øj, hvor er den tynd – og vildt lækker!”. Med den nye 16” udgave af MacBook Pro er det mere sådan en… ”Har de sendt mig den forkerte computer ved en fejl? En fra 2013?” For helt ærligt, så ligner designet på den lukkede maskine designet på en maskine der snildt kunne være 7-8 år gammel. Den er en smule tykkere end forrige generation (og i modsætning til iPhone 13 serien der også er lidt tykkere end forrige generation, så kan det faktisk føles her) og så har jeg fået den sølvgrå udgave, hvilket forstærker følelsen.

Designet er pænt og diskret – men virker også en kende retro

Tastaturet har fået fysiske funktionstaster – Touchbaren er død!

HDMI og SD kortlæser – ja tak!

Når man så åbner maskinen opdager man hurtigt, at der ikke er tale om en maskine fra 2013, for den store skærm og det helt sorte tastatur ligner slet ikke. Men du skal altså indstille dig på, at du  ikke nødvendigvis vil høste misundelige blikke fra andet end Apple-kendere når du sidder i toget med den nye MacBook Pro.

Er det så en dårlig ting, at maskinen er lidt tykkere og har et lidt ”bedaget” design? For mig at se; nej. Hvorfor? Fordi Apple tidligere har haft for stor fokus på at lave bærbare tyndere og tyndere – på bekostning af køling og ydelse. Nu er der fokus på netop ydelse og køling – og det er SÅ meget vigtigere end om maskinen er 2 millimeter tykkere eller tyndere. Og nu vi taler om ydelse…

Ny processor er vanvittigt hurtig

Den nye M1 Pro processor er det, der skiller denne maskine fra alle de andre på markedet. Den er ekstremt hurtig på alle tænkelige måder. Versionen jeg har fået til test er den hurtigste af de to Pro konfigurationer med 10 kerner og 16 grafikkerner. Sammenligner jeg direkte med den Intel Core i9 processor der udgjorde hjernen i den ”gamle” 16” MacBook Pro, så er der stort set tale om en fordobling af kræfterne hvis man alene kigger på Geekbench målingerne – M1 Pro udgaven lander hele 1761 i single core score – og vanvittige 12.322 i multi core. Det er virkelig ekstremt vildt – og altså næsten en fordobling i forhold til den hurtigste fra forrige generation.

Men et er benchmarks, noget andet er virkeligheden – og her er det også helt skørt, hvor hurtigt det går med den nye processor. Jeg var jo ret imponeret af den første M1 processor der sidder i den ”billige” 13” MacBook Pro der kom sidste år – men når jeg så arbejder med den nye, så må jeg sige at jeg faktisk kan føle kræfterne. Selv når jeg redigerer 8K video renderes alting – vel at mærke ”live”. Hvis du nogensinde redigerer video ved du, hvor sindssygt mange kræfter det kræver hvis alt skal køre flydende – men det er intet problem overhovedet for M1 Pro processoren.

Integreret grafik er ikke længere et fy-ord

Selve CPU’en er altså noget nær det hurtigste jeg nogensinde har haft fat i – og det samme gør sig gældende for GPU’en. Grafikchippen er en del af den integrerede chip, så i praksis er der jo tale om integreret grafik. Og hvis du ved noget om computere ved du, at det er skidt. Eller rettere, det plejede det at være. Tidligere versioner af MacBook Pro i den ”store” udgave havde dedikeret grafikkort der gjorde at maskinen var i stand til at afvikle tunge 3D programmer som spil – og at den kunne rendere video uden at det tog ugevis. Men de integrerede grafikkort fra Intel – som deres Iris serie – var der ikke så meget positivt at sige om. Bevares, de var ikke fuldstændigt håbløse, men godt blev det aldrig. Den integrerede grafik i Apples nye M1 Pro chip derimod, er der nærmest ikke andet end godt at sige om.

Det første – og vigtigste – er, at den afvikler ALT, og den gør det hurtigt. Selv tunge 3D spil der ikke engang er skrevet til Apples egen processor æder den råt. Og det er altså igennem Rosetta softwaren, der samtidig skal oversætte, så spillet kan afvikles på Apples nye processor. Jeg har kørt krævende spil ved de allerhøjeste opløsninger og med de allerhøjeste detalje settings – det er intet problem. Hvis spiludviklerne virkelig tog sig sammen og så Mac som en spilplatform tror jeg faktisk de kunne lave noget helt magisk nu. Men det bliver nok ved den noget halvhjertede tilgang de har til det, hvor spillene bliver ”oversat” til Mac lang tid efter de er kommet til PC – med nogle få undtagelser. Men under alle omstændigheder afvikler MacBook Pro M1 Pro alle de spil jeg kan finde på at kaste efter den. Og så er der en ekstra detalje; dette er MacBook Pro M1 Pro med 16 kerner – den findes også med 32 i Max udgaven. Jeg tør næsten ikke tænke på, hvad ydelse den vil levere. (Det håber jeg at få muligheden for at teste ved en senere lejlighed).

Det allermest interessante er dog faktisk ikke, at den er ekstremt hurtig – det vildeste er, at den er heeeeelt stille! Selv med fuld knald på benchmarks og 3D spil i næsten tre timer er det stadig ikke lykkedes mig at få blæserne til at køre hårdt nok til at jeg overhovedet kan høre dem. Det har jeg aldrig prøvet før med NOGEN bærbare, og viser lidt om, hvor hurtigt Apple har rykket barren for, hvad en bærbar skal kunne. Fra nu af vil jeg blive superirriteret over blæserstøj fra bærbare.

Alle de gode valg

Apple har virkelig trukket i håndbremsen og lavet noget der ligner en hård u-vending på mange af de beslutninger, de ellers har stået så fast på – på trods af, at mange brugere i årenes løb har kritiseret dem. I første omgang er touch-baren væk. Jeg ved ikke med dig, men jeg brugte den kun meget sjældent – og ofte var den egentlig mere bare til besvær end til gavn. Apple hjalp lidt på det, da de i det mindste tilføjede en fysisk ESC tast på forrige generation, men faktum er stadig, at de fleste nok nærmest aldrig har brugt touchbaren til meget andet end at scrolle afsted efter en emoji. Men nu dør den så – og i stedet er der blevet plads til fysiske knapper til at skrue op og ned for lys og lyd, slå forstyr ikke til og en række andre af de mest brugte funktioner. Det giver simpelthen mening på alle måder.

Et andet valg Apple har lavet er at de nu har droppet deres politik om udelukkende at bruge USB-C porte (med forskellige standarder indbygget) i de seneste år. Denne gang har de tilføjet både HDMI og en SD kortlæser, begge dele noget mange proffessionelle brugere har efterspurgt. Desværre er SD kortlæseren af lidt ældre dato, og altså ikke den allerhurtigste – hvilket kan undre i en bærbar der koster over 17.000 for den billigste. I praksis tror jeg dog, hastighedsforskellen er så lille at de færreste vil opdage forskellen.

En anden ting der er genopstået er MagSafe. Apple begyndte for et par år siden at kalde deres opladere til iPhone for MagSafe – der ellers var navnet på en magnetisk oplader til MacBook som Apple droppede for år tilbage. Men den er altså tilbage nu – og hurra og tak for det! Hvis jeg trækker direkte i den – altså fra siden – kan den faktisk godt trække MacBook’en afsted hen over bordet – men hvis jeg trækker fra en vinkel hopper den straks af. På den måde er risikoen for at den dyre MacBook ryger på gulvet betydeligt reduceret. Samtidig er der blevet plads til hurtigopladning – som dog kun fungerer med netop MagSafe, og kun med den medfølgende 140W strømforsyning. Du KAN dog også lade via USB-C, men så er det ikke hurtigopladning. Det er dog rart at have muligheden – og når man er på farten er det nogle gange rart at slippe for at slæbe en hel sæk ledninger med. Med andre ord; du får det bedste fra begge verdener!

Apple har altså truffet rigtigt gode valg denne gang – og det er rart at se dem lytte til de mange brugere.

Batterilevetid i verdensklasse

Jeg har allerede beskrevet ydelsen på MacBook Pro M1 Pro – men den vanvittige ydelse kommer ikke med et stort prisskilt i form af dårlig batterilevetid – tværtimod. M1 Pro processoren bare sipper af strømmen hvis man bruger computeren til lidt webbrowsing og eventuelt officepakken. Jeg skriver disse ord lige over frokost og tændte computeren kl. 8.30 – den har brugt under 30% af strømmen, selv om skærmen altså har været tændt konstant. Når jeg har spillet har jeg kunne trække over tre timer ud af den ved selv ganske hårde 3D spil – det er også langt over, hvad jeg tidligere har kunnet. Og her skal man så tage i betragtning, at jeg kører alt i 4K opløsning og med højeste settings. Det er virkelig, virkelig imponerende.

Voldsomt god skærm

Ligesom resten af MacBook Pro M1 Pro i 16” udgaven har også skærmen fået en enorm overhaling. Den er nu baseret på MiniLED teknologi og det betyder at sort nu ER sort – lidt som et OLED display. Men det har dog også sine begrænsninger, for det ER ikke OLED, og det betyder at der kan være lidt “halo”-effekt rundt om eksempelvis hvide elementer i et helt sort område. Men det er stadig ikke sammenligneligt med tidligere skærme, hvor sort var okay, men ikke helt dybt – og halo-effekten var meget mere tydelig.

En anden ting der er blevet betydeligt bedre er kvaliteten af HDR materiale. Apple kalder selv skærmen her for XDR og siger at den har 1600 nits lysstyrke ved afspilning af HDR materiale. Problemet er så bare, at det KUN er ved afspilning af HDR materiale – som til gengæld også ser decideret fantastisk ud. Men bruger du skærmen helt almindeligt får du “kun” 500 nits. Det er ikke dårligt som sådan, men det er klart at man skal være opmærksom på det. Når det er sagt, så tvivler jeg på, at det er noget nogen for alvor kommer til at være trætte af, for skærmen ser helt vanvittigt god ud under stort set alle forhold. Faktisk er det en af de bedste skærme jeg har set på en bærbar nogensinde, og den har gjort, at jeg har droppet at have en stor skærm på bordet – det hele ser bare lidt trist ud, når man sammenligner med skærmen på den bærbare…

…Åh, jeg glemte den næsten. Notchen. Den lille udskæring, der har fundet vej til MacBook ovre fra iPhone. Og der er en grund til, at jeg glemte den – den er ikke et problem. Bevares, det ville være dejligt at slippe, men helt ærligt – netop det stykke skærm bruger man stort set aldrig til noget alligevel – der er næsten altid en menubjælke, men uden ikoner, så den er i praksis fuldstændigt ligegyldig. Så det behøver du ikke bekymre dig om, med mindre du er typen hvis OCD slår voldsomt ud på netop den slags ting.

Mikrofon og højttalere i verdensklasse

Første gang jeg satte et spil på denne version af MacBook blev jeg i sekund i tvivl om, om den kunne være koblet til min Sonos Play 5 der stod meget tæt på den. For jeg har virkelig aldrig hørt lyd fra en bærbar på den måde – og jeg var endda ganske imponeret af den “gamle” 16″ MacBook Pro. Men det her slår alt – der er en dybde og en surroundeffekt der gør at jeg faktisk godt gider se film eller spille på denne bærbare uden at bruge en ekstern højttaler – hvilket ellers har været det første jeg har gjort hvis jeg skulle spille, høre musik eller se film. Det er faktisk en glimrende højttaler på hotelværelset også, så min Sonos Roam kommer nok til at blive hjemme på terrassen når jeg pakker kufferten i fremtiden.

Mikrofoner og webcam har også fået et løft, og også her er der tale om kvalitet som stort set ingen kan hamle op med. Især mikrofonerne er vanvittige – jeg har lavet flere FaceTime opkald hvor modparten uopfordret har kommenteret lydkvaliteten. Jeg har ikke lavet speaks til vores videoer her på sitet på den endnu, men jeg har faktisk et lille håb om, at det kan lade sig gøre – det ville være fantastisk.

Ret snæver målgruppe

MacBook Pro M1 Pro 16″ er en dyr maskine. Den begynder ved 21799 kr. i udgaven med 500GB SSD disk. Og så går det bare afsted derfra. Det betyder også, at målgruppen er relativt snæver – faktisk forventer jeg ikke, at der er ret mange private der vil købe denne maskine, og det er for så vidt også fint nok, for den er tydeligt rettet imod professionelle, og de fleste private brugere vil snildt kunne klare sig med en meget billigere MacBook Air. Til gengæld vil der være netop professionelle for hvem denne maskine er svaret på mange af deres bønner – for Apple har tydeligvis lyttet til dem. De vil nu kunne redigere 8K video på farten, loade store billedfiler direkte via SD kortlæseren uden brug af dongle og slutte maskinen til HDMI hvor som helst – igen uden dongle. Det eneste lille aber dabei er, at Apples økosystem på softwaresiden stadig leger fangeleg og forsøger at indhente hardwaren; så ER du netop en pro bruger der er afhængig af helt specifikke stykker software ville jeg afgjort anbefale at du tjekker om de findes til den nye Apple platform før du kaster dig ud i købet. Men gør de det vil jeg til gengæld heller ikke tøve et sekund – for den nye MacBook Pro er virkelig svaret på rigtigt mange brugeres bønner.

Anmeldelse: Apple MacBook Pro M1 Pro 16”