Anmeldelse: Sonos Arc Ultra

Hvornår er noget “dyrt”? I min optik er der forskel på, om noget koster mange penge eller om det er dyrt. Vi kan hurtigt blive enige om, at Sonos Arc Ultra koster mange penge. Men den er ikke nødvendigvis dyr. Det kommer helt an på, om hvilken værdi den giver dig. Og for personer med den rette setup giver Arc Ultra en enorm værdi.

Arc Ultra er en opdatering af den fire år gamle Arc-soundbar, der var Sonos’ første skridt ud i Dolby Atmos. Den nye udgave er blevet forbedret både udvendigt og indvendigt, med nyt design og nye – og flere – højttalere. Blandt andet har Sonos endelig integreret en teknologi fra hollandske Mayht, som Sonos opkøbte tilbage i 2022. Teknologien gør det muligt at lave mindre højttalerenheder med samme styrke. Sonos kalder teknologien for Sound Motion og den bruges i Arc Ultra til at skabe mere bas og tydeligere dialog.

Sonos har også integreret den nye og mere brugervenlige fysiske betjening, der blev introduceret med Era-serien; volumen styres nu på et selvstændigt område i stedet for at dele pladsen med skip-knapperne. Det har ændret designet en smule, idet knapperne er rykket ud på sit eget område, bag ved gitteret. Det gør Arc Ultra et par centimeter dybere end forgængeren.

Den nye volumenkontrol.

Der er kommet Bluetooth-knap på bagsiden.

Bagsiden på Sonos Arc Ultra, sammenlignet med den originale Arc (længst væk fra kameraet).

Der er også kommet Bluetooth 5.3-understøttelse ombord. Man skal altså kunne koble Bluetooth-enheder som smartphones direkte til soundbaren. Jeg har lidt svært ved at se rationalet. Det er trods alt ikke en bærbar højttaler. Under alle omstændigheder er placeringen også lidt besynderlig, knappen sidder i et hul på bag på højttaleren og er ganske svært at komme til.

Selv om der er masser af forbedringer på Arc Ultra, er der ingen nye funktioner, som ikke var på forgængeren. De kan det samme. Arc Ultra har dog fået flere højttalerenheder, nemlig 14 styk, der betyder, at den nu leverer 9.1.4-kanals surroundlyd. Dette er en opgradering fra den originale Arc, som havde 11 højttalerenheder og understøttede 5.1.2-kanaler.

Dur den til noget?

Som enkeltstående højttaler, uden subwoofer eller baghøjttalere, står Arc Ultra væsentlig stærkere end forgængeren. Ikke mindst på grund af en dedikeret Sound Motion-woofer, der leverer en langt bedre bas-oplevelse. Men de ekstra højttalerenheder gør altså underværker. I særdeleshed for dialog. Den står så meget mere klart på Ultra. Det er næsten lige før, man ikke længere behøver undertekster på nyere danske film – men også kun næsten.

Til gengæld er “surround”-effekten, helt som forventet, ikke overbevisende. Bevares, lyden spredes af de mange højttalerenheder, men surround, det er det altså ikke.

Skal man presse det optimale ud af Arc Ultra, må der flere højttalere til. Tre, for at være præcis. To baghøjtalere og en subwoofer. Den optimale opsætning er et sæt Sonos Era 300 som baghøjttalere, sammen med den nye Sonos Sub 4. Det er en pakke, der p.t. kan købes samlet for 19.436 kroner. Det er et højt beløb, men trods alt fem tusinde mere end prisen for en iPhone 16 Pro med 1 terabyte lagerplads. Bare for at perspektivere.

Som det vil være læsere af dette medie bekendt, er jeg en varm fortaler for musik, der er mikset i Dolby Atmos. En af årsagerne til, at jeg efter mange år har valgt at forlade Spotify, der ikke tilbyder Atmos. Jeg mener ikke den blodfattige Apple-variant, Rumlig Lyd, der kan høres i hovedtelefoner, men rigtig Dolby Atmos over et kompatibelt surroundsystem. Der er nemlig en verden til forskel.

Atmos – en verden til forskel

Jeg er i den heldige situation, at jeg har mulighed for at teste Sonos Arc Ultra i førnævnte optimale opsætning, og hillemænd, det er kræs for ørerne. Både når jeg hører musik og ser film. Har du først oplevet Atmos-udgaven af The Cure’s seneste album, Songs Of A Lost World, over Arc Ultras 9.1.4-kanals surround, er der ingen vej tilbage til stereo, for det er vitterligt et tilbageskridt.

Eller prøv lige at lytte til det klassiske nummer I’m Coming Out med Diana Ross. En 1970’er indspilning, der har fået fuldstændig nyt liv, efter det er blevet mikset i Dolby Atmos. Jeg sværger, at fyren der spiller rytmeguitar står til højre for Diana Ross. Alle instrumenter står fuldstændig veldefinerede rundt om i lokalet og hornene spredes fra alle hjørner. Et eminent nummer, hvis du skal prale med dit Dolby Atmos-system.

Der er naturligvis også meget at hente i film og serier, der leveres i Atmos – og det gør de fleste gud ske lov. Et eksempel er Rebel Moon – Part One: A Child of Fire, der kan ses på Netflix. Det er ikke nogen synderlig god film. Tværtimod. Men lyden er derimod forrygende. Dialogen står knitrende skarp og lydeffekterne svirrer i stuen. Eller filmen NOPE, der også kan streames på Netflix. Allerede de første ti minutter af filmen giver forrygende surround-oplevelser, der egner sig fortrinligt til at gøre naboen misundelig.

Hvad med højdelyden?

Et spørgsmål, som flere læsere har bedt mig besvare, er, om højdelyden er bedre på Arc Ultra end på forgængeren. Altså eksempelvis lyden af en helikopter, der flyver ind over dig bagfra og hen mod skærmen. Jeg skal være ærlig og sige … at jeg ikke kan høre forskel.

Måske er det mit rum, der ikke egner sig? Jo mere kvadratisk, det er, og jo tættere på midten Arc Ultra står, jo bedre burde det være. Men i mit tilfælde bliver jeg, på grund af døre, nødt til at mase soundbaren hen mod det ene vindue. Det kan give udfordringer.

Når det er sagt, så er jeg yderst tilfreds med lyden fra Arc Ultra (og resten af systemet), selv om jeg ikke giver den optimale vilkår. For mig fungerer sættet ikke bare som tv-lyd; det fungerer også som min primære lydkilde til musik. Og hver gang, jeg besøger en ven med et simpelt stereo-setup, glæder jeg mig til at komme hjem og lytte til musikken i Atmos.

iNPUT mener …

Jovist, 7.500 kroner for en højttaler er mange penge. Men er den dyr? Ikke hvis du i forvejen har købt dig ind i Sonos-universet eller planlægger at gøre det. I den rette opsætning giver Arc Ultra nemlig en utrolig værdi. Med det mener jeg, at du har baghøjttalere og – optimalt – en Sub. Har du først hørt musik, der er mixet i Dolby Atmos og spillet ud over et komplet 9.1.4 Sonos-system, lyder stereo pludselig tomt og arkaisk. Der er vitterligt en kolossal forskel. Det gælder naturligvis også for film og serier.

Når det er sagt, så synes jeg ikke Sonos Arc Ultra giver så meget værdi, i forhold til den første udgave, at det er værd at skifte den gamle ud. Jo, der er tydeligere dialog og bedre bas, hvilket kun fornemmes hvis du ikke har tilsluttet en subwoofer. Det gør ikke Arc Ultra 7.500 kroner bedre i min optik.

Er du ny i Sonos-land og vil have den bedste soundbar, de har på hylden, er det Arc Ultra du skal gå efter. Selv om den gamle Arc nu er sat ned med 1.500 kroner, ville jeg faktisk stadig vælge Arc Ultra. Det er penge, du på sigt bliver glad for, at du har brugt. Hvad enten du stopper der eller fortsætter med at udvide systemet.

Anmeldelse: Sonos Arc Ultra