Anmeldelse: Sonos Beam Gen 2

Sonos Beam er blevet betydeligt mere interessant. I sin anden inkarnation har den lille soundbar, der egentlig er lavet til lejligheder og mindre rum, fået både Dolby Atmos-lyd og HDMI eARC-stik, så den nu virkelig bare er en mindre udgave af den suveræne Sonos Arc.

Ved første øjekast ligner Sonos Beam Gen 2 fuldstændig sin tre år gamle forgænger. Den har nøjagtig samme form, samme dimensioner og samme trykfølsomme knapper på toppen. Overfladen er desværre stadig konkav – og i hvert fald herhjemme betyder det, at den nærmest fungerer som en skål for støv. Men der er en væsentlig kosmetisk forskel: Stoffronten på den første Beam er skiftet ud med en Sonos Arc-lignende front af præcist perforeret plastik. Det giver ikke alene et mere ”rent” udtryk, det gør også højttaleren mindre sensitiv over for snavs og slid.

Sonos skal også have ros for endelig at lægge både strøm- og HDMI-kabel med i matchende farver – altså hvide kabler, hvis du vælger den hvide model og sorte kabler til den sorte model. Jeg er stor fan, ikke mindst fordi mit tv-møbel er hvidt og de sorte kabler skar i øjnene. Håber inderligt, det er en ny tradition.

Til gengæld må jeg for første gang påtale samlekvaliteten, som jeg normalt har oplevet pletfri på Sonos-produkter. Her er den gal.  På det eksemplar, jeg har lånt til test, er der tydelige sprækker mellem ”låget” og resten af højttaleren. Det ses ret tydeligt på billedet af bagsiden herunder. Det er noget sjusk.

Væk med stoffront, ind med perforeret plast.

Bagsidens tilslutninger – og sprækken …

Både strøm- og HDMI-kabler matcher højttalerens farve.

Sonos Arc og Sonos Beam Gen 2 (forrest).

Nu med Dolby Atmos lyd

De virkelige forskelle mellem forgængeren og Sonos Beam Gen 2 skal dog findes under overfladen. Den væsentligste er, at den har fået Dolby Atmos-lyd. Den er også blevet udrustet med et eARC-stik og det betyder, at du kan få Atmos-lyd i fuldhed Dolby TrueHD, hvis ellers resten af udstyret kan håndtere det.

Der er nemlig heller ikke HDMI pass-through på Sonos Beam Gen 2, så man er helt og aldeles afhængig af, at tv’et har eARC – og det er som hovedregel kun de dyreste varianter af tv’ene, der kan prale af det. Vi skriver meget mere om fordele og begrænsningerne ved eARC i anmeldelsen af Sonos Arc fra sidste år.

Uden eARC i begge ender må man “nøjes” med Dolby Digital+ udgaven af Dolby Atmos. Men når ret skal være ret, er det også det format alle streamingtjenester udsender. TrueHD fås kun via Bluray-diske. Der er i øvrigt også et (hvidt) optisk kabel med, hvis dit tv slet ikke har HDMI ARC. Men så må du helt undvære Atmos og andre lydformater i højere opløsning.

I øvrigt kan Sonos Beam Gen 2 håndtere en ret imponernede vifte af formater, nemlig stereo PCM, Dolby Digital, Dolby Digital Plus, Dolby TrueHD, Dolby Atmos (Digital+ og TrueHD), multichannel PCM og Dolby Multichannel PCM. Læg dertil at DTS digital surround kommer med en opdatering senere (også til andre Sonos-højttalere). Det er ret imponerende.

Næste side: Funktioner, lydkvalitet og dommen …

Anmeldelse: Sonos Beam Gen 2