Anmeldelse: Sonos | Ikea Symfonisk Billedramme

Sonos og Ikea er tilbage med en ny trådløs Symfonisk-højttaler. Den tredje i rækken. Mens de to eksisterende modeller primært er beregnet brug i køkkener, kontorer og børneværelser, så sigter Sonos | Ikea Symfonisk Billedramme efter de større rum – billedrammen kan spille pænt højt, uden at det går ud over lydkvaliteten.

Desuden er den store ’gimmick’, at den er kamufleret som et stykke ’kunst’. Men det er også højttalerens akilleshæl, for kønt er det ikke og udvalget er pauvert. Ikea lover godt nok, at der kommer flere fronter, men, hånden på hjertet, så er det svenske møbelvarehus ikke kendt for sin gode smag i færdig kunst, så jeg forventer mig ikke det store. Her er i stedet en ide: Gør det muligt for kunderne at bestille fronter med eget design i stedet.

Sonos | IKEA Symfonisk Billedramme er en ordentlig krabat på 57 x 40 centimeter. Den kan stilles eller hænges både vandret og lodret – og dybden er knapt 6 centimeter. Den stikker altså godt ud fra væggen – i modsætning til mine helt analoge billedrammer. I vanlig Ikea-stil medfølger både gummifødder og vægbeslag, så den er lige til at gå til.

Der er plads til at gemme overskydende kabel.

Højttaleren er forberedt til at hænge både vandret og lodret.

Knapperne er skjult bagpå.

En ‘nøgen’ Symfonisk Billedramme.

Selv om de ikke ses umiddelbart – det er en del af illusionen – så er der altså knapper på Symfonisk Billedramme. De sidder gemt væk på bagsidens tynde stykke, så man kan nå dem selv om højttaleren monteres på væggen. Knapperne er naturligvis formet, så man kan kende forskel på dem med fingerspidserne; play/pause er flad, mens volumen op buer udad og volumen ned buer ind.

Det eneste kabel, der er nødvendigt, er til strømmen. Der medfølger en fin stofbelagt udgave med en længde på praktiske 3,5 meter. Eventuelt overskydende kabel kan samles i et dertil indrettet rum på bagsiden af højttaleren. Simpelt og godt tænkt. Der er også mulighed for at serieforbinde to højttalere, så der kun skal trækkes et kabel til strømstikket. Det kabel skal dog købes som ekstraudstyr.

Det skulle efter sigende også være muligt at tilslutte Ikeas Floalt-lyspanel, men det har jeg ikke haft mulighed for at afprøve.

NFC-lækkerier

Opsætningen var sandt at sige ikke nogen udfordring. Sæt højttaleren til en stikkontakt, søg efter nye enheder i Sonos-app’en og tap på højttaleren med en NFC-kompatibel smartphone. Voila. Resten foregår helt automatisk. En grøn LED, der lyser gennem stoffet, viser præcis, hvor man skal tappe med telefonen.

Som det er tilfældet med de to øvrige Sonos | Ikea Symfonisk-produkter, reolhøjttaleren og bordlampen, optræder Billdrammen som enhver anden Sonos-højttaler. Ligesom den understøtter den både AirPlay 2 og Spotify Connect, ligesom man naturligvis kan benytte Sonos-app’en. Bluetooth har den ikke.

Højttaleren fungererer naturligvis “alene”, men den kan også fungere i multirummsopsætninger med andre Sonos og/eller Symfonisk-højttalere. Den kan parres med en anden Symfonisk Billedramme til at spille i stereo og har man et sæt, kan de sørme også fungere som surround-baghøjttalere i et partnerskab med Sonos Arc eller Sonos Beam. Det er dog en pænt dyr løsning, der i mine ører ikke giver nogen lydmæssigt fordel i forhold til eksempelvis den billigere reolhøjttaler.

Bunden overrasker

Apropos lydkvaliteten, så er jeg ret imponeret over, hvor meget bund der er i lydbilledet, tykkelsen taget i betragtning. Højttaleren er udstyret med en tweeter og en woofer, men de er naturligvis ikke særlig fysisk dybe, hvorfor det er ret flot at lyden har så megen fylde, som den har. Lydbilledet virker ret godt afbalanceret og højttaleren fungerer rigtig godt med både elektronisk (Perpetual Light med Booka Shade) og akustisk musik (Dire Straits Private Investigations).

Skal jeg sammenligne med en anden højttaler, er det nok Sonos | Ikea Symfonisk Reolhøjttaleren, den ligger tættest på – men Billedrammen har en mere kraftfuld klang end denne. Jeg vil dog også være ærlig at sige, at Sonos One fortsat lyder bedre i mine ører. Den har simpelthen et mere åbent lydbillede end Billedrammen.

Der er naturligvis rigtig meget at hente, hvis man kobler to Billedramme-højttalere sammen i stereo. Der er en verden til forskel – og i min optik kan man snildt være bekendt at bruge dem som primær lydkilde i en stue. Man skal dog huske at køre Trueplay-funktionen igennem; jeg var en kende skuffet over lyden “ud af boksen”, men Trueplay formåede virkelig at forbedre lyden.

Trueplay understøtter fortsat ikke Android-telefoner (kom nu, Sonos), men lån en iOS-enhed og få det gjort. Du vil ikke fortryde.

iNPUT mener …

At kalde Sonos | Ikea Symfonisk Billedramme for en ‘billedramme’ er ikke bare en tilsnigelse, det nærmer sig ukorrekt markedsføring. Det er en tynd højttaler med en front, der kan skiftes ud. Skule jeg vurdere produktet som en billedramme, ville den ikke få en eneste stjerne, men som højttaler er den heldigvis ganske habil.

Symfonisk Billedramme falder rigtig fint ind som et alternativ eller et supplement til de eksisterende Symfonisk-modeller. Man kan – både pris- og lydmæssigt – sammenligne Billedramme med en Sonos One XL (den uden Google Assistant), der kan hænges på væggen. Altså bortset fra, at One XL har et mere åbent lydbillede.

Set i forhold til andre trådløse højttalere i samme prisklasse vinder Sonos | Ikea Symfonisk Billedrame stort, fordi den er en integreret del af det store Sonos-økosystem med dertil hørende tjenester og muligheder.

Det er bare ærgerligt, at Ikea ikke lod billedramme-tanken køre helt igennem. Jeg tror virkelig på, at svenskerne kunne have solgt adskillige flere højttalere, hvis kunderne selv kunne designe fronter.

Anmeldelse: Sonos | Ikea Symfonisk Billedramme